Ahven

Latinaksi: Perca Fluviatilis                                                                                                                                         

Ruotsiksi: abborre

Englanniksi: perch

Tuntomerkit:

Tummat pystyjuovat kyljillä ja punertavat vatsaevät ja peräevä ovat ahvenen tunnusomaisia piirteitä. Karheat suomut ovat ihossa tiukasti kiinni, ja niiden takareunassa on pieniä piikkejä. Myös kiduskannen ja ensimmäisen selkäevän piikit ovat monelle kalanperkaajalle tuttuja. Ahvenen läheisimpiä sukulaislajeja suomessa ovat kuha ja kiiski.

Esiintyminen ja alkuperä:

Euroopassa ahventa esiintyy laajalti lukuun ottamatta Portugalia ja Espanjaa, Etelä-Italiaa, Balkanin niemimaan länsiosia ja Pohjois-Atlantin saaria. Ahven on yleinen ja runsas lähes koko Suomessa, mikä kertoo lajin hyvästä sopeutumiskyvystä. Hapanta vettä ahven sietää paremmin kuin useimmat muut kalalajimme. Itämeressä ahventa tavataan koko alueella rannikon tuntumassa.

Lisääntyminen:

Ahven tulee sukukypsäksi 2-5 vuoden ikäisenä ja 9-14cm pituisena. Ahvennaaraalla on vain yksi munarauhanen, mutta koirailla on kaksi siittiörauhasta, joissa sukutuotteet kehittyvät pitkälle jo syksyyn mennessä. Kutu alkaa matalissa rantavesissä Etelä-Suomessa huhti- tai toukokuussa. Kutuaika ulottuu kesäkuulle, kylmissä vesissä jopa heinäkuulle. Kututapahtumassa naaras laskee kierteisen vaalean mätinauhan pohjalla olevaan risuun tai vesikasviin. Mätimunien välitön hedelmöittyminen koiraiden laskemalla maidilla aloittaa alkionkehityksen, jonka päätteeksi tällöin lähes läpikuultavasta mätinauhasta kuoriutuu 5-6mm pituisia poikasia 10-15 päivän kuluttua. Poikaset levittäytyvät vapaan veden alueelle ja siirtyvät vähitellen matalampiin rantavesiin kasvamaan.

Ravinto, kasvu ja vaellukset:

Ahvenen kasvunnopeus vaihtelee paljon elinalueen ravintotilanteen ja kannan tiheyden mukaan. Rannikkovesissämme viisivuotiaan ahvenen pituus on 12-24cm. Nopeakasvuisimmat ahvenet tavataan yleensä ulkosaaristossa. Nopea kasvu edellyttää kalaravintoon siirtymistä. Pienissä metsälammissa ahvenet saavuttavat yleensä vain noin 15-16cm pituuden ja 30-50g painon. Hyvissä olosuhteissa ahven kasvaa yli 40cm pituiseksi ja kilon painoiseksi kymmenessä vuodessa. Ahven voi maksimissaan tulla yli 3kg painoiseksi. Ahven käyttää monipuolista ravintoa: eläinplanktonia, pohjaeläimiä ja kaloja. Ahvenet vaeltavat lisääntymis- ja syönnösalueiden välillä. Rannikkovesissä parvien liikkeet ovat tavallisesti muutaman kilometrin pituisia, mutta myös yli sadan kilometrin vaelluksia tunnetaan.

Kalastus ja saaliit:

Runsautensa ja helpon pyydystettävyydensä vuoksi ahven on useimpien suomalaisten ensimmäinen onkisaalis. Vapaa-ajan kalastajien ahvensaalis on viime vuosina ollut 11-18miljoonaa kiloa, mikä on lähes kolmasosa vapaa-ajan kalastajien kokonaissaaliista. Ammattikalastuksen osuus on viimevuosina kasvanut noin neljänteen osaan merialueen kokonaisahvensaaliista, ja onkin nykyään paikallisesti merkittävää.

Kantojen uhkatekijät, hoito ja uhanalaisuus:

Lajina ahven on elinvoimainen. Ahvenkannat ovat pitkään olleet runsaat Saaristomerellä, Selkämerellä ja Suomenlahdella. Viimeaikoina Suomenlahdella saaliit ovat ainakin paikoin olleet vähäisempiä. Ahven kärsii pitkälle edenneestä rehevöitymisestä ja happamoitumisesta.